Írta: Kapui Ágota
Közzétéve 1 éve
Megtekintések száma: 225
Jönnek a szürke, verstelen napok,
az eső hull, a csönd vigasztalan,
ha szavak népesítik be a reggelt,
az ébredés már nem volt hasztalan.
Hát lélegezzünk hosszan az időből,
mely sűrű most, miként a levegő,
a mindennapi kenyeret s a tollat
majd asztalodra hordja a jövő.